Hop hop! Olemme melkein kotona.
Hyvä on. Tomaatteja.
Noin. No niin, pojat.
Vetäkää!
Yritetään tomaateilla.
No niin. Valmiina?
Osui. Aika hyvin, vai mitä? Kiitos, pojat.
Taisteluasemiin, pojat.
Tervetuloa kotiin.
- Minä sain sen. - Minkä sinä sait?
- Tule, niin minä näytän. - Mennään.
Mistä hyvästä? Näytä nyt.
No, avaa se nyt.
Lhastut siihen.
Toivottavasti pidät siitä.
- Se on puku. - Aivan, puku.
- Vihaat sitä. - En, mutta voin oppia vihaamaan.
Tai oppia pitämään siitä. Etkä voi pukeutua noin Amerikassa.
Taas hyvä syy olla menemättä Amerikkaan.
Et kyllä taas vedä minua tuohon väittelyyn.
En mene täällä naimisiin ja vietä kuherruskuukautta
köynnöksistä roikkuen ja etsien käärmeitä sängystä.
Oli minulla muutakin mielessä.
Jesse.
- Tule ulos näyttämään. - Mieluummin kuolen.
Mikä muuten on hyvin mahdollista tässä puvussa.
- Näytät hienolta. - Naurettavalta.
En voi hengittää. Tämä on vaarallinen.
Tule nyt.
Kysy heiltä. He ovat rehellisiä.
Hyvä on, pojat. Miltä näytän?
No niin. Se ratkaisi asian.
Dumont!
- Dumont. - Agon.
- He seuraavat... Quatermain. - Älä yritä puhua.
Olen tässä. Pidämme sinusta huolta.
Perhana.
- Vie hänet sisälle. - Quatermain.
Quatermain, ei.
Quatermain, oletko loukkaantunut?
Pukusi.
Olen ihan kunnossa, kiitos.
Quatermain, sinäkö siinä?
Lhan vierelläsi.
Uskomatonta, Q.
Minun piti päästä pois. Uskomatonta.
Kultaa. Kadut kullasta.
Swarma. Hän on...
Puhu Swarmalle.
Haluan tietää, onko veljeni yhä hengissä.
Robeson. Hän on...
- Yritä, ole kiltti. - Ei meidän syymme.
Emme tienneet.
En halua kuolla.
En.
Anna hänen olla rauhassa nyt.
Hän nukkuu.
Levättyään hän pystyy varmaan kertomaan veljestäsi.
Ne miehet, joista hän mumisi - Hudson ja Tremont. Keitä he ovat?
Vanhoja kavereita. Heillä on ensin mielessä seikkailu ja vaara vasta sitten.
Aina menossa, jos vain kuulevatkin jostain legendasta.
He lähtivät, kun me olimme kunigas Solomon kaivoksilla.
He etsivät hienoa kadonnutta kaupunkia, kadonnutta valkoista rotua.
Veljeni jankutti siitä vuosikausia.
Se oli hullu ajatus ja sanoinkin niin.
Lhan liian vaarallista jahdata sellaisia epätodennäköisiä Afrikan myyttejä.
- Ei kai enää viitsinyt jankuttaa minulle. - Löysiköhän hän sen?
He löysivät jotain, tai jokin löysi heidät.
Sinä olet paikan arkeologi.
Mitäs tuumaat tästä?
Se on kultaa.
Tehty ehkä jonkin muistoksi.
Kirjoitus näyttää foinikialta, tai sen muunnelmalta.
Foinikialta?
En ole ikinä nähnyt mitään tällaista. Mistä sinä sait sen?
Se oli Dumontin tavaroissa. Ja tämä veitsi.
Mitäs sanot?
Hyvin outoa.
Aurinkosymboli on ilman muuta egyptiläinen.
Mutta teksti on foinikiaa.
Ja yksityiskohdiltaan hyvin edistynyt.
Siinä ei ole mitään järkeä.
Kimppuuni hyökänneellä miehellä oli rengas, jossa oli tämä symboli.
He löysivät jotain.
Täällä on ollut paholainen.
Yksi asia on varma - hän ei kuollut kuumeeseen.
Hei, Quatermain.
- Ei tänään, kauppias. - Hienoja ruukkuja.
Niitä ei ole koskaan tarpeeksi.
- Ei kiitos. - Ole kiltti, Quatermain.
Älä nyt. Ei kai sinulla noin huonosti mene.
Kauppias.
Ostan sen ruukun.
Kauppias.
Miten upeaa kangasta.
Parhailta englantilaisilta kutojilta. Istuu kuin oma iho.
Ei ollut kiva temppu. Mistä sait sen?
Eräiltä Lamun heimolaisilta, jotka tunnetusti pitävät mestaamiseta.
Paidat eivät tainneet palvella kovinkaan hyvin käyttäjiään.
Kallis virhe räätäliltä.
Odota. Sinun on ostettava paita. Se pelastaa henkesi.
Neljä paitaa, Quatermain, viidestä kilosta kinkkua ja neljästä taljasta.
- Välttele vain lamulaisia. - Ostan paidan, jos annat tietoja.
Etsin Swarma-nimistä miestä.
Swarma. Tietää kaiken, näkee kaiken, kertoo kaiken - maksusta.
Ehkä hän on tuolla näin kuumana ja pölyisenä päivänä.
- En tarvitse tavaroitasi. - Mutta tarvitset tietojani.
Quatermain tulee etsimään sinua.
Se koskee miestä, joka kuoli, ja kolikkoa. Jos haluat tietää lisää...
Eräs seuraajani toi jo minulle nämä uutiset.
Minkäs voit? Tämä on pieni kaupunki.
Sinä voit tietää ehkä enemmän.
Eräs Quatermainin ystävä kompuroi hänen pihalleen puhuen kultakaupungista.
Hän lausui nimesi ennen kuin hänet tapettiin sänkyynsä.
- Pian. - Entä palkkani?
Tänne. Pian.
Swarma.
Sisään.
Oletko ennen nähnyt tällaista?
Se on kolikko.
Oikein hyvä.
Kultaraha. Kerroin veljellenne tästä.
Se kuului pastori Mackenzielle ja sen historiasta voimme vain uneksia.
- Miten Mackenzie sai sen? - Kolme vuotta sitten
eräs mies kaatui hänen ovelleen kuumeisena ja kutiavana.
Hänellä oli tällainen raha,
ja hän puhui kaukana Lekaniseran takana, vuorilla, olevasta kaupungista,
jonka kadut ja katot ovat kultaa,
ja jota hallitsee kadonnut valkoinen rotu. Kuumehoureita, ehkä.
- Sitten ystävälläni oli sama kuume. - Hän näki kultaiset kadut?
Niin hän sanoi. Kerroitko veljelleni tien siihen kaupunkiin?
Kerroin, mitä tiesin. Etsi Jalporan muuri.
Ota vaari sen saloista. Etsi Paholaisen sydän.
Etsi merkkejä.
- Hyödyllisiä matkavinkkejä. - Aiotko sinäkin etsiä kultakaupunkia?
Etsin perhettäni ja ystäviäni. Se kadonnut rotu pitäköön kultansa.
Kiba, ota kiinni.
Hei.
Paras pitää kiirettä, sillä me emme saa myöhästyä laivasta, etkä ole pakannut.
En olekaan, ja siihen on hyvä syy.
En lähde mukaan.
Veljeni voi olla yhä siellä. Minun on etsittävä häntä.
- Mistä oikein aloitat? - Swarma kertoi. Tavallaan.
Quatermain. Olemme suunnitelleet matkaa puoli vuotta.
Vanhempani ovat. He ovat lähettäneet hääkutsut. Tarjoilu on järjestetty.
Murehditko sinä naposteltavia?
Tuo ei ole reilua.
Milloin ajattelemme itseämme?
Nyt on kyse veljestäni ja parhaista ystävistäni.
Mikä minä sitten olen?
He ovat olleet poissa niin kauan, ja näiden tapahtumien jälkeen...
- Se on vaarallista ja hullua. - Ja minun on tehtävä niin.
Hyvä on.
Ja minun on mentävä Amerikkaan.
En ole mielestäni lainkaan kohtuuton.
Olenko minä muka kohtuuton?
En tietenkään ole kohtuuton.
Suhteessa pitää antaa ja ottaa.
Minusta minä hoidan koko antopuolen.
Ymmärrätkö sinä, George?
Mitä sanot, George?
Minusta minun pitäisi ajaa.
Huhujen mukaan, Mackenzie, matkaamme itään Lekaniseran ohi.
Jalporan raunioiden pitäisi olla tästä Tana-joelle päin.
Siinä se vika onkin, Quatermain. Liikaa huhuja eikä tarpeeksi tosiasioita.
Hitto, puolet Afrikkaa on tutkittu huhun, toiveen ja legendan perusteella.
Niin. Ja verisesti.
Liian moni on mennyt Afrikan tuntemattomiin osiin, eikä palannut.
Varustin veljesi ryhmän viime vuonna.
- Niitä varusteita en enää näe. - Enpä löisi vetoa.
Kokoan ryhmän, jollain lailla, tai sitten menen yksin.
Sinä teet niin, etkö vain?
Et tiedä, minne menet, ja eksyt perusteellisesti.
Hyvä on, mennäänpä katsomaan, voimmeko ostaa sinulle apua.
Kyllä, matkaa on suunniteltu kuukausikaupalla.
Hyvä on, se ainakin on häntä vastaan.
Mutta eikö hänen huolensa perheestään ja ystävistään juuri viehätäkin hänessä?
Hemmetti, George.
Hän tarvitsee minua. Itse asiassa hän ei voi elää ilman minua.
Lähtisitkö tutkimusmatkalle ltä-Afrikkaan?
Ltä-Afrikkaan. Pitäisit siitä.
Lähdemme huomenna.
Ehkä ensi kerralla.
Voit varmaan valita joko wamusat, jotka ryöstävät sinut,
tumatat, jotka jättävät sinut,
tai mapakit, jotka syövät sinut.
Kun asiat ovat näin hyvin, mitä tässä enää eksymistä suremaan?
Suuri päällikkö.
Norsujen tappaja, leijonien syöjä, älykäs, varovainen,
rohkea, nopea, jonka luoti ei mene ikinä harhaan.
Tartu käteen ja pidä siitä kuolemaan asti. Quatermain.
Sehän minä olen.
Olenko minä vieras nyt?
Umslopogaas. Ja Voihkaisuttaja.
Selvä, menee jakeluun. Hauska tavata sinuakin.
Etkö olekin kaukana kotoa?
Minä, joka olen korkea-arvoinen, suuren kuninkaan verta - päällikkö.
Olen vaeltaja. Mies ilman kylää, pelkän kirveen omistaja.
Entä sinä, Quatermain, miksi olet täällä?
Yritän saada kokoon ryhmää mukaani ltä-Afrikkaan,
mutta kaikki muut ovat liian fiksuja.
He elävät ja hengittävät pelkoa. Minä en.
Tulkoon isku nopeaan ja vuotakoon veri punaisena.
Matkaan viiden askarin kanssa, joihin minulla on suuri valta.
Sait ryhmäsi.
Quatermain.
Varo vähän. Hänellä on verenhimo.
Hänellä on myös viisi askaria, joihin hänellä on suuri valta.
Kiitos.
Kappas vain.
Kuvasi on vainonnut minua, kuten myös veljesi ja ystäviesi, joita etsit.
En saisi rauhaa, jos antaisin sinun lähteä niin vaaralliselle matkalle yksin,
kun minä tiedän legendan salat.
- Eli haluat kai tulla mukaan. - En.
En halua tulla, mutta se on matka legendan läpi,
salaisuuden verhossa, jonka minä, nöyrä oppaasi, paljastan sinulle.
Ja minä luulin sitä vain matkaksi outoon Afrikkaan.
Mystinen kokemus odottaa meitä.
- Ei voi olla. - Kyllä.
Tunnistan tuon huudon.
Hyökätkää!
Hei, komea.
Quatermain!
Käännyitkö väärään suuntaan? Amerikka on 10000 km tuonne päin.
- Hauska nähdä sinuakin, Quatermain. - Samoin, olen vain yllättynyt.
Amerikkaan voi mennä koska vain. Ja naimisiin.
Nyt minun pitää olla kanssasi.
Haluan sinut, mutta sanoit sitä vaaralliseksi.
- Minusta et pääse saarnaamalla. - En halua, että sinulle sattuu jotain.
En aio istua ja murehtia, tuleeko minusta leski ennen kuin morsian.
- Jesse. - Et voi pyytää minua tekemään niin.
- Jesse. - En kuuntele. Näetkö? En kuuntele.
Jalporan muurit.
Hyvä. Hetken jo luulin, että päätyisimme Clevelandiin.
Osoittaa, että vain tyhmä epäilee Swarman viisautta.
Osoittaa, että sokeakin apina löytää joskus banaanin.
Hetki.
Jalporan suojelijat.
Rankkaa seutua.
Ehkä minä odottelen tässä. Mietiskelen matkaamme.
Se on levottomien sielujen liikehdintää.
Miksi nämä muurit ovat tässä?
Uskonnollisista syistä ehkä?
Ne eivät kuulu tänne.
Nämä kivet ovat 5000 km päässä kotoa.
- Kultaa. - Kultaa?
Kultainen aurinko laskee jokeen. Tuliseen jokeen.
Sanoiko joku "kultaa"?
- Onko tässä lähellä joki? - Tana-joki.
Ehkä seuraamme jokea kultaiselle auringolle.
Tai kultaiseen kaupunkiin.
Me taidamme alkaa ärsyttää jonkun jumalaa.
Se on Hudson.
Nyt se sitten tapahtuu. Kuolemme nyt.
Työnnä kivi takaisin!
Jalkasi. Voi luoja.
Oletko kunnossa?
Legenda tietenkin varoitti tästä -
maasta, joka syö tunkeutujat.
Kultaisesta kiekosta, joka uhmaa Kohtalottaria.
Se siis toteutui.
Mikä tuo on?
- Eshowi. - Sota-asu.
Ei kuulosta kovin ystävälliseltä.
Ystävällistäpä niin. Hän haluaa sinut maksuksi jokensa käytöstä.
Eikö jokin muu järjestely onnistuisi?
Aion ainakin yrittää.
Onko sinun järkytettävä häntä?
Umslopogaas ei tajua, miksi hän pitää sinusta enemmän kuin pannusta.
Voi luoja.
- Erosimme toivon mukaan ystävinä? - Saisi kuulemma olla viimeinen iltamme.
- Mitä nyt tehdään? Käännytään takaisin? - Liian myöhäistä.
Menemme niin kauas kuin voimme, nukumme kanootissa.
Eshowit ovat reviiriheimoa. Yritetään pois heidän reviiriltään.
Swarma, souda. Jesse, lataa uudelleen.
Mitä jos panisit sen veteen?
Rouva, olen rauhan mies, rukoilija.
Hyvä. Rukoile sitten, ettei sinun tarvitse käyttää tätä.
Miksi?
Voi, ei! Älkää!
Pääsimmeköhän heidän ohitseen jo?
Emme aivan.
Voi pyhä isä.
Swarma! Dynamiitti.
Dynamiitti, pian nyt.
Mitä nyt?
Keihäs ei satuttanut minua, pitävät piruna.
Mennään.
- Ovatkohan he luovuttaneet? - Ainakin toistaiseksi.
Riippuu siitä, kauanko he pelkäävät pirua.
Katsokaa.
Pitäkää kiinni.
Olen kuollut.
Miksen uskonut legendoja tästä kurjasta matkasta?
Olenko astunut varjoihin tämän ulisevan surkimuksen kanssa?
Lkävä tuottaa pettymys, mutta taidamme olla yhä elossa.
Ja menetimme taas yhden askarin.
- Tunnetteko lämmön? - Saavumme Paholaisen sydämeen.
Kiitos rohkaisun sanoista.
Vesikin on kuumaa. Menemmekö tulivuoreen?
Emme, vain Paholaisen sydämeen.
Quatermain, mitä me nyt teemme?
Melotaan taaksepäin.
Oikealle.
Soutakaa.
Oikealta.
- Tämä se nyt voi olla. - Hienoa.
Anteeksi.
Missä me olemme?
Joki varmaan heitti meidät etuhuoneeseen. Mutta minne?
- Kuinka voit? - En tiedä. Auts.
- Hyvin. - Niinkö?
- Mitä nyt? - Siitä on pientä epätietoisuutta.
Swarman legendat ovat lopussa.
Löysin täältä merkkejä, ne voivat auttaa.
Ne ovat kuluneet, mutta ne näyttävät alkuasukasmurteelta
ja täällä nurkassa on vähän ranskaa. Tuossa.
Ja nämä.
- Se on foinikian kieltä. - Mitä se tarkoittaa?
"Foinikialaiset puhuvat kultatemppelistä."
Jesse! Kuuletko sinä? Oletko kunnossa?
No en tietenkään ole. Tämä hiton kolo imaisi minut sisäänsä.
Hän on kunnossa.
Jesse, ota lyhty, katso, missä olet, ja sido köysi vyötärösi ympärille.
Tiedän, missä olen.
Vetäkää minut ulos täältä.
Kultaa. Täällä on kultaharkkoja.
Ehkä minä voin mennä alas auttamaan. Kulta voi olla painavaa.
Mitä nyt? Onko kaikki hyvin?
- Tulen alas, kulta. - Täällä on kuolleita ihmisiä.
- Oletko kunnossa? - Joo, kunnossa ollaan.
Samaa ei voi sanoa näistä muista. Täällä on oikea hautausmaa.
Voi, ei.
- Ei kai se ole sinun? - Ei. Se on Tremont.
Meidän on vain elettävä toivossa.
Tällainen kuolema kuluu meidänlaiseemme elämään.
Se on hinta, jonka maksamme suurista seikkailuista.
Okei. Vetäkää hänet ylös.
Mitä siellä oikein tapahtuu?
Quatermain, pian nyt.
Häivytään. Pian.
Ei tarvitse pyytää kahdesti.
Ehkä tämä tunneli kulkee kadonneen kaupungin alla ja siitä eteenpäin.
Tai ehkä se loppuu tähän.
Perääntykää.
Ei ole valinnanvaraa.
- En halua. - Hyppää. Pystyt siihen.
Tule nyt, Swarma.
Houkutus ei ole ikinä ollut näin suuri.
- Täällä alkaa olla kuuma. - Olemme varmaan tulivuorten lähellä.
Kuulen hengitystä.
En minä kuule mitään.
Menkää ihan seinää vasten. Ota tämä.
- Tuntuu kuin menisimme ylämäkeä. - Koko matka on tuntunut siltä.
Ilma on viileämpää, raikkaampaa.
Se tulee tuolta ylhäältä.
- Älä tee noin. - Miten?
Pyyhkäise kasvojani.
Voit lyödä turbaanistasi vetoa, etten se ollut minä.
Enkä minä. Tuuli kovenee. Jesse, sytytä tulitikku.
Hyvä.
Katsokaa! Kadonnut kultainen kaupunki. Se on olemassa.
Olen nähnyt uskomattomia asioita, mutten mitään tällaista.
Toivon, että Robeson on täällä.
Swarma rukoilee ystävällisiä asukkaita.
Mackenzie oli oikeassa kadonneen kaupungin legendasta.
Mahtoikohan hän olla oikeassa kadonneesta rodusta.
Hidasta, Quatermain. Odota minua.
Tule jo, Swarma.
- Tämä on uskomatonta. - Katsokaa noita ovia.
- Ylpeää väkeä. - Ja vähän pröystäilevää.
Katsokaa.
Valkoinen rotu on olemassa.
Jokainen löytö tukee legendaa. Yllätän itseni.
Hetki. He eivät ehkä ole yhtä innoissaan kuin me. Menen katsomaan.
Swarman kanssa.
Mutta...
Mahtava rohkeuden osoitus.
En puuttunut siihen, koska en halunnut häiritä sellaista sankarillisuutta.
Voi, ei!
Näetkö, mitä typerä barbaarisuutesi sai aikaan? Nyt olemme varmasti mennyttä.
He näyttävät ystävällisiltä.
- Niin luottavaisia ja ystävällisiä. - Eivät ole vielä nähneet Swarmaa.
Meillekö?
- Painava. - Allan!
Robeson.
Hei, pikkuveli!
Luoja!
En voi uskoa tätä. Olet täällä. Dumont pääsi pois. Mitä te täällä teette?
Olimme tässä lähistöllä. Ajattelin pistäytyä. Miten niin?
Anteeksi. Hei.
Olen Jesse Huston, ja tämä olisi voinut olla kuherruskuukautemme.
Umslopogaas, suuri soturi.
Kultaa on kaikkialla.
Eikä aseita. Luulisi, että tämän kullan takia heillä olisi aseita, muttei ole.
On ihmeellistä nähdä... tällaista rauhaa.
Tällainen rauhallisuus tekee hyvää pyhän miehen sielulle.
- Swarma on hengellinen johtajamme. - Mies on hyödytön ontto kaisla.
Saanko tappaa hänet?
Tulkaa.
Sanoinhan, että japanista olisi hyötyä.
Kerroin, että olet veljeni. Miten sinä voit? Entä Dumont?
Minä voin hyvin. Hän on kuollut. Onneksi sinä olet kunnossa.
Viihdyt täällä, jos ei tuota oteta lukuun.
- Mitä on meneillään? - Tuo on Agon, ylipappi.
Hän sanoo, että se oli pyhäinhäväistys.
- Vastahan tulimme. - Tapoit leijonan, pyhän eläimen.
Siis pelastin lapsen joutumasta syödyksi.
Ei. Menkää heidän mukaansa.
Hitsi, ensivaikutelma voi todella pettää.
Juuri kun aloin pitää näistä ihmisistä.
Onko sinun pakko loukata kaikkia?
Sorais.
Sorais. Hän ja hänen sisarensa Nyleptha ovat yhdessä kuningattaria.
Nyleptha.
Lhmiset rakastavat Nylepthaa, mutta pelkäävät Agonia.
Varon naisten hallitsemia kansoja,
sillä, kuten naiset, ne voivat äkkiä muuttua ystävästä viholliseksi.
Varo. Opetin Nylepthalle ja Agonille englantia.
Kuka teistä kuolee rangaistuksena pyhän eläimen taposta?
Minä?
Mutta...
Olen kuten kunnioitettava Agon - pappi.
Mies, joka kunnioittaa toisten uskomuksia.
Lhailen kunnioitettavaa...
Kaiken pyhän kautta, joku on yrittänyt ivata minua.
Se oli tuo villi.
Uskokaa. Hän kätki nämä vaatteisiini tehdäkseen minusta hölmön.
Et tarvitse minulta apua hölmöyteesi.
Ja halkaisen kunnioitettavan pääsi, jos vielä rienaat.
Hetkinen nyt.
Päästäkää minut pois täältä.
Allan.
Ovela temppu. Hän sanoo, että olet jokin jumala tai paholainen.
- Oletteko jumalia vai paholaisia? - Emme kumpiakaan.
Tulimme etsimään kadonnutta veljeäni.
Onko hän kadonnut?
Anteeksi töykeä vastaanotto.
Agonia kiinnostaa enemmän kullan voima kuin temppelimme suuri henki.
Olette varmaan väsyneitä. Levätkää ja peseytykää.
Menkää heidän kanssaan. He auttavat teitä.
Muuten, Q.
- Kiva paita. - Varo, pentu. Paljastat salaisen aseeni.
Tämä oli kuin paratiisi, kunnes Agon ilmestyi.
Orjakauppias pohjoisesta, myi aseita eshoweille.
- He toivat hänet. - Orjakauppiaasta ylipapiksi?
- Miten? - Vetoamalla ihmisten pelkoihin.
Hän on luonut leijonajumalten, orjuuden, ihmisuhrien kultin.
Entä kulta?
Eshowit salakuljettavat sitä. Sulattamo on maan alla.
- Rangaistus sinne menosta on kuolema. - Robeson, mikset lähde mukaamme?
Rakastan näitä ihmisiä.
- Ja Nyleptha on vihollinen? - Hän taistelee heitä vastaan.
- Se tarkoittaa tervetuloa. - Kiitos, majesteetti.
Hei?
Mitä täällä tapahtuu?
Lhailetko kultapatsasta?
Aikamoinen taideteos. Hyvin todentuntuinen.
Tietenkin. Tapasit hänet temppelissä.
Quatermainin taikuuden uhri.
Hän oli hyvä vartija. Ja nyt, kaunis patsas.
Tarkoitatko, että nämä patsaat?
Ennen ne veistettiin käsin. Mutta hyvä taide kestää niin kauan tehdä.
Käytän voimavaroja tehokkaammin.
- Lhailen tehokkuutta. - Ja ihailet kultaa.
Kultaa?
Sääli, se tekee miehistä typeryksiä.
Mutta sinä olet niin viisas.
Olen nöyrä mies, mutta kyllä, viisas.
Tunnet Quatermainin voimien salat.
Onko hän jumala? Vai paholaishenki?
Quatermain? Ei sen enempää jumala kuin minä...
Siis, minä olen enemmän jumala.
Suuremmat voimat.
Quatermain tuo tänne pahuutta.
Sorais pelkää, että sisar on liian heikko estämään sen.
Mutta jos opetat salat meille, me estämme sen.
Saloja minulle...
kultaa sinulle.
- Miten menee? - Taidat todella pitää näistä ihmisistä?
Katso nyt, Q. Nämä ihmiset ovat eläneet yhdessä rauhassa vuosisatoja.
Mistä löytää tällaista nykymaailmassa?
Clevelandistä?
Menkäähän nyt.
He kehittivät uskomattoman elintapansa täällä.
Sitä voisi tutkia koko elämänsä.
- Kuka tuo on? - Nasta. Hän asuu vuorilla
pienen armeijan kanssa ja suojelee ainoaa avointa rajaamme.
Hän taisi tulla katsomaan, keitä me oikein olemme.
Haluatko hänen aamiaisekseen?
Mistä saa tietää, että voi tehdä noin?
Tämä voi olla sinun suuri tilaisuutesi.
Vai niin?
Ei.
Ei. Pikku päänsärky.
Perääntykää kaikki.
Aloha, belladonna.
Olenpa minä oikea hanhi.
Sinulla on nyt vaikutusvaltaa. Jos haluat auttaa meitä, nyt on sen aika.
Kerroin heille, että tuhoat uhrialttarin.
Agon on laittanut sen tänne ja vain jumala voi poistaa sen.
Sen siitä saa, kun pröystäilee.
Koska rikoit kivipenkin, saat rikkoa tämänkin.
Toki.
Ehdotuksia? Dynamiitti on ihan loppu.
Sano "Ta na reja". Se tarkoittaa "Ei enää uhreja".
Noin. Onko hyvä nyt? Tämä ei ole lelu.
Taikaa. Minun taikaani.
En voi työskennellä hänen kanssaan. Hän on mahdoton.
Hän ei kuuntele. Hän on tyhmä.
Ja hän haisee.
- Selitän sen Nastalle. - Mutta...
Mahdollisesti taisteluintoa. Hyvin ihailtavaa.
Varoittakaa häntä, pyydän. Minut valtasi viha.
Hän liittyy taisteluumme.
Hän pelkää paholaisen taikaa, mutta sanoin, että olet varastanut sen.
Että olet ystävä.
- Olemme heidän viimeinen toivonsa. - Meidän on voitava auttaa heitä.
- Missä loput aseet ovat? - Katselet niitä juuri.
Veliseni, nyt on tuumittava. Onko teillä raskaampia metalleja?
Ei, mutta kultaa on.
Olen rauhan mies, en soturi, joten jos vain annat minulle kultani
ja kantajia, niin palaan kotiin levittämään oppejasi.
Kertokaa se sotureillemme, jotka odottavat opastustasi.
Eikö minun pitäisi jäädä tänne vartioon takaa tulevan iskun varalta?
Näin paljosta kullasta saa paljon aseita.
Voimme puolustaa kaupunkia viikkoja.
Tämä on kyllä painavaa, mutta vipinää nyt.
Pian.
Puolet tuonne. Toinen puoli tulee mukaani.
Ylös muureille niin pian kuin pääsette.
- Luoja, eshowit tulevat. - Mitä sinä haluat minun sanovan heille?
- Näytä varmalta, ettei väki murru. - Selvä.
Heti kun polvet lakkaavat tärisemästä.
Tervetuloa.
Kuka maistaa ensimmäisenä teräksen makeutta?
Ei, ei vielä.
Nyt!
Onko ihan pakko tuhota se kulta?
Robeson, kutsu kaikki pois muureilta temppeliin.
- Puolustan näitä portaita heitä vastaan. - Olemme sinun käsissäsi.
Minä, teurastaja, nopeajalkainen.
Minä, Umslopogaas, kirveen kantaja,
kuninkaitten poika, susimies.
Haastan heidät.
Odotan heitä.
Umslopogaas, kirves!
Kirves.
Älä pelkää. Hänellä on homma hanskassa.
Meidän on selvitettävä kalavelkoja.
Kaikki näyttää sujuneen juuri niin kuin suunnittelinkin.
Takanasi. Agon.
Pääsin vihdoin pakoon. Sain kokea helvetin päästäkseni tänne.
Pyydän. Vettä.
Vettä. Pyydän.
Ei oikein kivasti tehty pyhälle miehelle.
Nyt vasta tunnen, että taistelu on ohi.
Ei hullumpi paikka olla sankari.
Niin, mutta olen miettinyt, että on jonkin muun aika.
Toisen hienon seikkailunko?
Suomenkielinen tekstitys: Visiontext Eeva Lilley
FINNISH